Melita Pavšič Levpušček
Voditeljica programa
Za nami je še ena uspešna izdaja mednarodnega festivala Jazz Cerkno, ki je na svoji 24. izdaji ponudil deset koncertov in še osem dogodkov iz spremljevalnega programa. Že uvodni koncert, na katerem se je priljubljeni klarinetist in multiinštrumentalist Boštjan Gombač predstavil s Trobilnim ansamblom Slovenske filharmonije, je osvojil simpatije občinstva. Več kot zasluženo, saj je Gombač mojstrsko zaigral na tidldibab, repliko najstarejšega inštrumenta iz Divjih bab, iz katerega je izvabljal neverjetne zvoke, ki so se zdeli hkrati domači in neznani, še ne slišani.
Tidldibab smo slišali v večslojni skladbi »Črna luknja« Žige Staniča, ki je vsebovala tudi dele skladb Bacha in Mozarta, ti pa so se krasno zlili s Staničevo avtorsko glasbo. V njej je bilo obilo prostora za Gombačeve virtuozne akrobacije in inventivno igro, oponašanje ptic in žvižganje in še kakimi posegi, s katerimi je na izvabil vzklike navdušenja in ovacije! Gombač je imel tudi pomembno vlogo pri letošnji delavnici za otroke z naslovom Martelajne. Ob Petri Vidmar je bil namreč somentor delavnice pritrkovanja, katere udeleženci so v soboto dopoldne presenetili Cerkljane s domišljeno in nežno skladbo za štiri zvonove cerkve Sv. Ane.
Poleg Gombača in simfonikov sta na festivalu nastopili še dve slovenski zasedbi. Kitarist Samo Šalamon se je tokrat predstavil kot električni basist in predstavil nov kvartet Rotten GirlZ. Premierno smo slišali skladbe s prvenca, ki vešče plešejo na meji med liričnim jazzom in hrupnejšimi skladbami. Veliko bolj hrupno pa so seveda »nažigali« fantje iz benda Koromač, ki so na našem festivalu obeležili desetletnico delovanja. V razširjeni zasedbi so odigrali udarno in dobro uravnovešeno kombinacijo trših rockovskih prijemov in svobodnega jazza. Nastop so posneli in ga bodo objavili kot svoj drugi album.
Med tujimi zasedbami je občinstvo lepo sprejelo vse nastopajoče, a gre vendar izpostaviti nekaj zasedb, ki so se posebej prikupile pazljivim poslušalcem. Kvartet Amirtha Kidambi Elder Ones je postregel s pretanjeno zvočno teksturo, v kateri so se brezšivno mešali vplivi indijske in nove glasbe ter poduhovljenega jazza. Kultni Avstralci The Necks, ki so pričakovano v Cerkno pritegnili kar nekaj dodatnih ušes, so gradili in razgrajevali svojo krhko in meditativno melodijo, sestavljeno iz številnih prelivajočih se motivov. Za festivalski zaključek pa je izjemno uigrani italijanski oktet Maistah Aphrica razplesal in ogrel navzoče z žgočim zlitjem funka, afriških muzik, elektronike in jazza, da je vse cvrčalo!
Seveda velja omeniti še druge nastopajoče, saj so prav vsi postregli z zelo dobrimi nastopi. Poleg omenjenih so v Cerknem muzicirali še trio Stoffner / Lovens / Mahall, čelist Daniel Levin, Luc Ex Assemblée, Fish Wool ter Tapan, slišali pa smo tudi navdihnjen sklepni nastop seksteta code::source v sklopu programa Mladi raziskovalci.
Letošnji festival je bil predobletniški, saj bo v letu 2020 Jazz Cerkno obhajal 25 delovanja … V pričakovanju posebne izdaje festivala smo prepričani, da bo pravkar minuli festival še dolgo odmeval, ne le v vtisih poslušalcev, pač pa tudi v prihajajočih albumih s posnetki koncertov, fotografijah in videih, ki se že delijo po spletu ter nenazadnje na razstavi ilustracij Takaoa Fujioke z naslovom »Jazz v črtah in barvah«, ki je na ogled v Cerkljanskem muzeju do 31. maja.
Sijajna izvedba festivala ne bi bila mogoča brez srčne pomoči in sodelovanja številnih domačinov, kakor tudi sponzorjev in podpornikov, ki so prepoznali odličnost festivala Jazz Cerkno. Hvala vsem, ki so pristavili svoj delež k večji prepoznavnosti Cerknega!
Mario Batelič
Foto: Tomi Peternelj