Neža Vončina
Voditeljica programa
Da Idrija nima zastonj večdesetletne alpinistične zgodovine, se je ponovno pokazalo sinoči, ko je mestna kinodvorana pokala po šivih. Prvič po dobrih tridesetih letih so se tam namreč znašli na enem mestu praktično vsi udeleženci alpinistične odprave na Daulagiri leta 1981. Pod vodstvom legende svetovnega in slovenskega alpinizma Staneta Belaka -Å raufa so se oktobra leta 1981 Cene Berčič, Rok Kolar, Janez Sobolek, Jože Zupan Juš in Idrijčan Emil Tratnik odločili zavzeti sedmo najvišjo goro sveta, 8176 visoki Daulagiri, po njegovi južni steni. S fiksiranjem vrvi do višine 5500 metrov so opravili minimalno aklimatizacijo. To je bila odprava, na kateri je šlo, kot je sinoči zbranemu občinstvu v Idriji zaupal Cene Berčič, ki je bil v prvi trojici, ki se je odločila zavzeti vrh, vse prav in hkrati vse narobe. Narobe zato, ker so morali žal zaradi prevelike izčrpanosti in slabega vremena odnehati nekaj metrov pod vrhom Daulagirija, in prav zato, ker je vsa šesterica preživela brez večjih posledic. Berčič, Å rauf in Tratnik so imeli veliko podporo v preostali trojici iz odprave, ki se je odločila na vsak način pomagati prijateljem in storili so vse, da jih rešijo z gore. Pustolovščina -tako lahko imenuješ ekstremni alpinizem, in ne šport, so bile besede Jožeta Zupana sinoči, ko je pripovedoval, s kakšnimi težavami so se v steni Daulagirija soočali, se je namesto prvotno načrtovanih sedmih dni raztegnila na 26 dni bivanja pod Himalajo. Vizija Å raufa, da je šel leta 1981 z ekipo v južno steno Daulagirija, pokaže motor slovenskega alpinizma. Daljši pogovor z udeleženci odprave bomo objavili v eni izmed naših prihodnjih oddaj.
Anja Intihar
Za komentiranje se morate prijaviti. Če še nimate uporabniškega računa, si lahko tega ustvarite brezplačno!
Komentarji ne odražajo stališča uredniške politike Primorskega vala. Prosimo, da se pri komentiranju držite teme in ne uporabljate sovražnega govora.
Bodite prvi pri komentiranju novice, oddajte svoj komentar!