Sem smreka, Smreka Lubadarica bolj natančno. Sem stara, bolna in moji dnevi so mi šteti. Pod mojo "kožo" gomazijo žužki in me žrejo. Komaj čakam, da me nekdo reši te agonije, poseka in na drugačen način osmisli.
Ko takole stojim tu v strmini, zrem na mestece pod mano. Skozi teče reka, ki mestece deli na dva dela in obdano je s prostranim gozdom, polnim bukev in smrek. Na pogled je to običajno mestece s svojimi meščani, malomeščani, sanjami in utopijami. Treba je povdariti, da to mestece ni kar tako. Kiti se z vsemi mogočimi nazivi: ALPSKO mesto, Unescova ZAŠČITA, TRAJNOSTNIi razvoj, EKOLOGIJA v vseh pogledih... Tam doli živijo, delajo in vladajo tudi dokaj zanimivi možje. Na levem bregu reke vlada mož, ki ima dosti opraviti s konji in možem na desnem bregu. Na desnem bregu reke vlada mož, ki ima dosti opraviti z Demoklejevim mečem in tudi možem na levem bregu. Nekje na sredini pa je dom za najstarejše, bolne in obnemogle. Tam vlada mož, ki bi vse dal, če bi le lahko. Vsak vlada po svoje in misli, da vlada dobro in pravično. Življenje v mestecu teče po svojih tirih. Vsak se trudi po svoje.
Nekega dne pa nastane problem. Bliža se veseli december, prazniki, lučke, razkošje. Glavni trg pa brez smreke!!! Nezaslišano!!! Kje bi našli primerno drevesce, ki bi krasilo trg za PAR tednov?
Pa se spomni mož, ki bi dal vse, če bi le mogel, da bo on podaril smreko. Pa ne smreko z njegovega vrta ali gozda. Ne. Na obrobju mesteca je mož, ki je več kot fer. Ho, ho , fer!!! Tam zraven je hiša, kjer prebivajo posebni ljudje. Ljudje,ki vidijo svet drugače. Za hišo je vrt. Na tem vrtu je smreka.Lepa, mlada , zdrava. A!!! To smreko bo mož, ki bi vse dal, če bi lahko, podaril ljudem mesteca. Zakaj? Da jim bo postal bolj všeč? Komu? Možu na levem bregu, ki ima rad konje ali možu na desnem bregu, ki se boji meča nad svojo glavo? Biti všečen pravemu možu je v tem mestecu zelo pomembno.
Kljub nasprotovanju zaposlenih(namreč ti dobro vedo, da mož, ki bi vse dal, če bi lahko, zelo rad vzame stvari, če le lahko) v hiši s posebnimi ljudmi, ki drugače vidijo svet, smreko posekajo.
Postavijo jo na sredino mestnega trga, kjer bo zasijala za teh par tednov. MLADA. LEPA. ZDRAVA smreka.
In jaz? Še vedno sem tu, z vsemi svojimi žužki. Razočarana, ker sem le nekako, potiho želela, da bodo Mene, STARO, BOLNO, še vedno zeleno, košato, postavili tja na trg. Da bi doživela svojih par minut slave. In nisem sama, polno nas je okrog mesteca! POLNO!!!
Hm...tako je v teh časih. Če si star in bolan ti ne pustijo umreti. Če si mlad, lep in zdrav, se možje potrudijo, da kmalu postaneš razstavni eksponat in potrošni material.
Lepe praznike pod smreko v malem mestecu vam želim!
Vaša Smreka Lubadarica
V tej rubriki so objavljeni komentarji sodelavk in sodelavcev ter poslušalk in poslušalcev, ki nam podpisane pošljejo na naslov: info@primorskival.si. Vabimo vas k sodelovanju!
Bodite prvi pri komentiranju novice, oddajte svoj komentar!